Godaften. Her kommer temperaturerne for citrusområderne.
De laveste temperaturer i morgen aften bliver højere end i aften.
Corona-distriktet. Corona: 29, Arlington: 28, Riverside: 27, -
Highgrove: 27, Marino: 26. Der bør fyres for citroner klokken to -
og for appelsiner klokken fire. Dugpunktet er 31.
Redlands-distriktet. Hernet: 28, Redlands: 26, Highlands: 26, -
Wilmington: 25, Colton: 25, Fontana: 25 ...
Aftenen før jeg mødte hende, sad jeg på mit hotelværelse i Los Angeles.
Hotellet hed Alta Loma.
Det lå omvendt på en skråning, så stueetagen flugtede med gaden.
Mit værelse lå helt nede ved jorden, så jeg havde ikke brug for en nøgle.
Vinduet stod altid åbent.
Jeg havde tænkt over min plan om at blive rig, berømt og feteret, -
men jeg ville gribe det anderledes an.
Jeg var her for at skabe min fremtid.
Jeg ville skrive en fantastisk roman om byen og dem, der kom hertil.
"Vejen til Los Angeles" af Arturo Bandini ville føre mig til lykken.
Og nu, efter fem måneder, skulle jeg træffe en vigtig beslutning.
Hvad skullejeg bruge mine sidste fem cent til?
Hr. Bandini. Det er seks uger siden, De sidst betalte for værelset.
Fire dollar om ugen løber hurtigt op. Betal samtlige 24 dollar, -
eller forsvind.
Den sjette besked på seks uger.
Hvor ydmygende, at min værtinde fik skrevet mere end jeg selv.
Hun gjorde sig højere ved at stille sig på tæer og nidstirre mig.
Et værelse, tak. - Har De arbejde?
Jeg er forfatter.
Øjeblik, så skal jeg være der, hr. Archer.
Jeg har skrevet den her.
Hvad hedder De? - Fru Hargraves. Hvorfor?
"Til fru Hargraves, en yderst charmerende kvinde -
med smukke blå øjne -
og et vindende smil."
"Fra forfatteren, Arturo Bandini."
"Den lille hund lo" . Jeg hader hundehistorier.
Bandini ... Er De mexicaner, unge mand?
Mig? Mexicaner? Jeg er amerikaner, og det er ingen hundehistorie.
Vi vil ikke have mexicanere her. - Jeg er ikke mexicaner.
Og der er ingen hund. - Vi vil heller ikke have jøder.
Titlen stammer fra en fabel. "Og den lille hund lo ad løjerne."
Nå, så De er forfatter? Det var da dejligt.
Værsgo, hr. Bandini. Et dejligt værelse med vinduer til to sider.
Det koster fire dollar om ugen, som betales forud. Det er med rengøring.
Gennem det vindue så jeg min første palme. Den var ved at tabe bladene.
... ingen piger, og ... - Jeg tager det.
"Kulilten fra Third Street-tunnelen havde misfarvet den, -
og den vindblæste stamme blev langsomt kvalt af ørkensand. "
Hvem vil tro på, at jeg havde rejst fra Colorado -
til LA uden at se en eneste palme?
Du?
Du? Du?
Kan du lide mælk? - Ja, Hellfrick, det kan jeg godt.
Godt.
Nu skal du høre min plan.
Jeg er venner med mælkemanden.
Hver morgen holder han bag hotellet og kommer op til mig for at ... Du ved.
Der er ikke meget plan over det. - Nej.
Mens han får sig en lille en, -
har du ti minutter til at tage for dig af mælken.
Hvad siger du? - Hvorfor beder du ham ikke om mælken?
Sikke en gang vrøvl.
Han ved, jeg ikke drikker mælk.
Jeg gør det for din skyld. - Nej, tak. Jeg er en ærlig mand.
Er det, hvad du kalder et venskab?
Okay.
Jeg ville gøre dig en tjeneste. - Så giv mig de penge, du skylder mig.
Hvor meget var det? - 15 cent.
Jeg har dem ikke. - Ti, så. Fem?
Jeg har ingen kontanter.
Men du skal nok få alt det mælk, du vil have.
Mencken. Redaktør på landets bedste tidsskrift. Skal han skuffes?
Godaften, hr. og fru Nord- og Sydamerika.
Strejken på gummiplantagen i Goodrich blev afblæst, -
da arbejderne fik en lønforhøjelse på seks cent i timen.
Boston: Franklin Roosevelt Juniors tilstand -
efter biluheldet ved Walpole i dag er ikke krltisk.
Tænk på noget andet end at stjæle mælk.
Du er forfatter, ikke tyv.
Gaderne er fyldt med dem. Blondiner, brunetter ...
En i rævepels, der stiger ud af en flot bil.
De er alle vegne, og ingen af dem er min.
Et blik afslører, at jeg er et fjols, -
som er bange for kvinder såvel som for livet.
De har pæne hænder. - Har jeg?
Meget.
Bandini? Er De italiener?
Det bliver to cent pr. dag, den er for sent afleveret.
Sankt Teresa, da jeg var barn, bad jeg om en fyldepen.
Du hørte min bøn. Jeg fik en fyldepen.
Så vil du ikke nok være sød -
at give mig en ide -
til en fantastisk historie, så jeg bliver rig og berømt -
og ikke behøver at skamme mig over mit navn?
Døren er åben.
Sid ned. - Jeg har ikke hele dagen.
Skål for denne skønne morgen.
Skål for dig, Mencken, og for fremtiden.
KÆRNEMÆLK
Jeg gik og ledte efter et sted at bruge mine sidste fem cent.
Og så fandt jeg det.
CAFÉ COLUMBIA
Lær dog at danse, hvis du ikke kan gå.
Det perfekte sted at havne, når man er fattig og nedslået.
Hvad skulle det være? - Kaffe med fløde.
For fem måneder siden havdejeg 150 dollar og store planer.
Jeg var Arturo Bandini. Jeg elskede alt levende på jord.
Jeg manglede bare en af de smukke, gyldenlokkede piger, -
og så villejeg skrive den største kærlighedshistorie nogensinde.
Hvem kom med kaffen?
Værsgo, Tony. - Jeg er færdig.
Er du færdig med din kaffe? - Kalder du det her kaffe?
Det er vel det vand, dine beskidte sko er blevet kogt i.
Måske er du bare skødesløs af natur, men hvis jeg var dig, -
ville jeg ikke vise mig offentligt med de haraches.
De hedder huaraches.
Jeg håber, du får et hjerteslag. Lige nu og her.
Camilla. - Det var ikke min skyld.
Jeg gjorde ikke noget. Jeg spurgte bare, om han ville have kaffe ...
Det må du selv klare.
Hvis han er syg, så få ham ud herfra.
Du der. Er alt i orden?
Sig nu noget.
Du kan ikke klare at få igen af samme skuffe, hvad?
Vil du have de fem cent?
Så tør det op.
Halløj, makker!
Ørkensandet blæste gennem byen. Det var overalt.
Selv i sengen, men jeg var ligeglad.
Jeg kunne ikke tænke på andet end de huaraches.
"Til en maya-prinsesse fra en ussel gringo. "
Hvad hedder pigen, der arbejder her? - Mener du Camilla?
Hende mexicaneren fra i går. - Camilla Lopez.
Vil du være rar at give hende det her? Det er meget vigtigt, hun får det.
Jeg havde ikke råd til at gå derhen.
Jeg havde ikke til en kop kaffe.
Hvad vil du?
Jeg er en ærlig mand, du.
Spørg, om han vil have en øl på husets regning.
Undskyld det med kaffen. Alle drikker øl, så vi serverer ikke meget kaffe.
Intet under. Jeg ville også drikke øl, hvis jeg havde råd.
Jeg håber, den her er bedre. Fløde?
Ikke dårlig. Der er sket noget siden i går.
Har du læst "Den lille hund lo" ?
"Den lille hund lo" , skrevet af mig. Arturo Bandini.
Hedder du Arturo? Er du mexicaner?
Bandini. Det er italiensk. Har du læst historien?
Ja. - Og?
Den er vældig god. Vil du have en øl? Du behøver ikke at betale for den.
Hvad kunne du lide ved den? - Camilla?
Jeg må gå.
Du har ikke sagt, hvad du syntes. - Jeg sagde, jeg kunne lide den.
Jeg kan godt lide hundehistorier. - Kan du lide hundehistorier?
Der er ingen hunde i den. - Ikke?
Der er ingen hunde i den. - Jeg hørte dig godt.
Hvorfor hedder den så "Den lille hund lo" ?
Hvorfor løj du? - Hør her.
Drik nu din øl. Det er svært nok at få tingene til at hænge sammen.
Undskyld, hr.?
De glemte hatten.
Var der andet? - Camilla kan ikke læse.
I hvert fald ikke engelsk.
"For øvrigt, hr. Mencken: Jeg aner intet om kvinder. "
"Hvordan kan jeg skrive om oplevelser, jeg aldrig har haft?"
"Da jeg kom hertil, var jeg sikker på, jeg var anderledes. "
"De andre kom med penge nok til at overleve, til solen slog dem ihjel. "
"Se nu Hellfrick fra Minnesota. "
"Han blev gasset i krigen og har været omtåget siden. "
"Han aner ikke, hvor han er. Og så kan han jo lige så godt være her. "
"Heilman er fra South Bend. Hans helbred tvinger ham til at blive. "
"Han hader solen og tågen og det lokale rugbyhold. "
"Værtinden er fra østkysten. Lobbyen ligner noget fra Bridgeport. "
"Ingen mexicanere og en masse lyseduge."
"Så er der tjeneren fra Hawaii og den rødhårede pige fra St. Louis. "
Hvordan går det? - Bedre.
"Hun synes, han er modig at trodse fordommene. "
"Da jeg tog til San Pedro for at søge arbejde, så jeg dem. "
"Selv med høje læderhæle var han lavere end hende. "
"Jeg ved ikke, hvor pelspigen er fra, -
- men hun har en ny på krogen hver uge."
"Så er der japaneren, der dyrker sine egne grønsager."
"Han smiler altid, og så holder han mig i live for fem cent. "
Kan De lide blommer? De er sunde.
"Der er nogle, der ikke har et sted, de kan kalde hjem. "
"Ikke engang for et stykke tid."
"Vi er alle fremmede. Måske er man bare californier, -
hvis man har et par solbriller og en poloskjorte. Så hører man til. "
Hr. Bandini?
Der er post til Dem.
Kære hr. Bandini. Jeg vil gerne udelade indledning og afslutning -
af Deres brev og trykke det i mit tidsskrift. Det er meget velskrevet.
Jeg foreslår titlen "Landet det andet sted".
Jeg har vedlagt en check. Med venlig hilsen H.L. Mencken.
PS: Angående Deres bekymring over manglende erfaring -
er det et faktum, at forfattere har mindre erfaring end andre mænd.
Det skyldes, at man ikke kan være to steder på en gang.
Enten sidder man og skriver, eller også er man ude og erfare.
Derfor må De lære at udrette mere ved hjælp af mindre.
Det er faktisk selve essensen af forfatterskabet.
Er du stadig vred på mig?
Ikke så vidtjeg ved.
Vil du bestille noget? - En cigar.
En havanneser. - De koster 25 cent.
Behold resten.
Jeg sagde: "Behold resten" . - Ikke fra dig. Du er fattig.
Ser jeg ikke anderledes ud?
Jeg tænkte, du ville kunne lide mine sko.
De er meget nydelige. Hvad med noget at drikke?
En whiskysjus. St. James.
Sammy? Må jeg bede om en whiskysjus? St. James.
Du har forandret dig. Før var du bare ond.
Nu, hvor du har fået lidt håndører, er du ond og storsnudet. 40 cent.
Du er stadig en charmerende, uskyldig mexicansk prinsesse.
Nej, jeg er ej. - Din mexicanske blomsterpige.
Din lede italienerfryns.
Jeg er lige så amerikansk som dig. I hvert fald når jeg består prøven.
Ja, når du lærer at læse.
Tag de sko af.
Er mine ben ikke gode nok til dem?
De er ikke gode nok til dine ben.
Undskyld det, jeg sagde. Jeg mente det ikke.
Det gjorde jeg heller ikke.
Har du bil? - Nej.
Det har jeg. På parkeringspladsen. Det er en cabriolet fra 27.
Sæderne er lidt hullede, men den kan da køre.
Jeg har fri klokken 1 1.
"Camilla Lombard" ?
Arturo.
Det her er Sammy. - Hej.
Kommer du?
Mor jer godt.
Jeg kommer om lidt.
Hvem er han?
Sammy? Bare en ven.
Hvilken slags ven?
En god en.
Han skaffede mig mit arbejde.
Lod de bartenderen ansætte dig? - Sammy er ikke bare bartender.
Er han koncertpianist?
Hør nu her, du er ikke byens eneste forfatter.
Er Sammy forfatter? Kan han overhovedet skrive sit eget navn?
Kan du lide min bil? - Hvorfor "Lombard" ?
Du hedder Lopez. Er du gift? - Nej.
Hvorfor så Lombard? - For sjov. Og så til arbejdet.
Som servitrice? - Kan du godt lide dit navn?
Ville du ikke hellere hedde Johnson eller Williams?
Nej.
Svar nu ærligt. Kan du godt lide at hedde Bandini?
Jeg er godt tilfreds med mit navn. - Nej, du er ej.
Jo. - Nej.
Hvad er Sammys efternavn? Johnson eller Williams?
White.
Du ville vel elske at hedde fru White.
Du kan være en rigtig skiderik. Er du klar over det?
Fryser du stadig? - Nej.
Klipperne holder på varmen.
Man sidder som under et tæppe under dem.
Hvorfor er du så ond?
Kan vi ikke være venner?
Venner ligesom dig og Sammy?
Se tågen.
En hær af spøgelser, der kommer krybende på maven.
Hvad snakker du om? - Tågebanken.
Den kommer krybende og omfavner vandet.
Du svarede ikke på mit spørgsmål. - Jeg ved godt, hvad en tågebanke er.
Hvad med dig og Sammy? - Er du interesseret i mig eller ham?
Vis mig, hvordan man rider på bølgerne.
Midt i tågen? - Ja, hvorfor ikke?
Er du bange?
Selvfølgelig er jeg ikke det.
Hvad venter du på? Kom nu i.
Kom herud.
Kom nu i med dig.
Kom herud.
Hvad prøver du at gemme?
Den er da pæn. Lyserød som en babynumse.
Slap af. Mor dig lidt.
Du kan ikke ride på bølgerne nu. - Jo. Vis mig hvordan.
Jeg er fra Colorado. - Kan du ikke?
Jeg gør det på en speciel måde. - Jeg vil gerne se det.
Først skal du hen til bølgen.
Bliv der. - Det skal jeg nok.
Se nu her ...
Hjælp! - Camilla!
Camilla? Camilla!
Camilla!
Hvor er hun? Hvor er hun?
Der fik jeg dig.
Den var lige så god som dit hjerteslag.
Indrøm det bare. - Den var bedre.
Du kan ikke klare at få igen af samme skuffe, hvad?
Lad være!
Det var for sjov. Prøver du at drukne mig?
Jeg vil aldrig tilgive dig. - Jeg troede, du var død.
Jeg troede, jeg skulle dø, mens jeg ledte efter dig.
Det var min første tur i havet.
Hvad nu? Vil du gå hjem? Der er 15 kilometer ind til byen.
Hvor bor du? - På Alta Loma.
Bunker Hill. Der bor kun gamle kvinder og svage mænd. Det er lige dig.
Det er perfekt. De vil ikke have mexicanere på mit hotel.
Hvid bolledej. Jeg kan godt forstå, hun grinede. Hvem ville ikke det?
Geniet Arturo Bandini. Verdensmanden, som ikke kan gå på stranden -
uden at prøve at skjule sin pik.
" ... palme, palme, palme, palme, palme, palme ..."
Jeg ville ellers aldrig se dig mere. Du var så ond i går.
Hop ind.
Hvorfor?
Hop nu ind.
Arturo! Du må ikke holde op. Lov mig, at du aldrig holder op.
Hold da kæft!
Hvad med at banke på, før du kommer ind?
Undskyld, jeg gjorde dig forskrækket. Så kunstneren arbejder?
Hør her, du.
Har du nogen penge? Det er ikke til sprut.
Hvad skal du så bruge dem til?
Kød. - Kød?
Som de bøffer, man kunne få på østkysten.
Rigtigt kød.
Ikke som dem herude.
Kvæget er anderledes herude. - Bestemt.
Her er så tørt. Køerne spiser kun vissent ukrudt.
Kødet er fuldt af orme.
De maler det rødt. Vidste du det?
Måske kan du bruge det i en af ... - Godt. Hvad skal du bruge?
50 cent. Der er en slagter, der har noget godt kød fra Kansas.
Så bliver jeg måske ikke fristet af sprutten.
Du skal nok få dem igen.
Du skal få dem igen med renters rente.
Jeg havde knap ti dollar. Der var til to en halv uges husleje -
eller tre par sko eller to par bukser.
Eller 1.000 frimærker til at sende historier til Mencken.
Men du har jo hverken historier eller talent.
"Du må ikke holde op. Lov mig, at du aldrig holder op."
Det rene møg.
Camilla, vent lidt.
Hvem er det?
Dav. - Hvad laver du?
Kender jeg dig?
Hvem er du?
"Han tog hende i sin favn."
"Hun trykkede sig mod hans dunkende underliv."
"Du må ikke holde op." - Det er personligt.
Og forhåbentlig bliver det aldrig offentliggjort.
Det er ynkeligt. En elendig forfatter på et luset hotel i Bunker Hill.
I Los Angeles af alle steder.
De vil aldrig læse, hvad du skriver. - Det er ikke det, jeg skriver.
De vil aldrig få lov at glemme det. - Hvad foregår der?
Er det en spøg? - Du er et nul.
Jeg kunne være blevet til noget.
Og se os nu.
Dame?
Dame, tag dig sammen.
Hvad med lidt frisk luft?
Lad os gå ud og få en drink. Penge.
Dame?
God ide. Lad os tage en drink.
Du skal nok blive til noget. - Værtinden!
Undskyld.
Hold op. Lad os nu gå. - Vi skal have en drink.
Jeg insisterer. Se, penge. - Godt, men læg dem så væk.
BAR
Dav, hr. Bandini. - Dav. Går det godt?
Før De kom, var her flere flippermaskiner end kunder.
ØI, ikke? - Og whisky.
En masse whisky.
Kender han dig? - Din vidunderlige mund ...
Sikke en mund. - Lad os få en drink først.
Hvad er der? - Det ved du godt.
Nej, jeg gør ej.
Du er ligesom alle de andre. Du ved det.
Derfor vil du ikke kysse mig. - Værsgo.
En øl ... og en dobbelt whisky.
Hvem var det? - Hvem var hvad?
Hvem fortalte dig om mine ar? - Dine ar?
Har du fem cent? Jeg elsker flippermaskiner. Må jeg?
Alt for min elskede. - Tak.
Kommer du lige herover, Solomon? Der står "tilt" .
Spil du bare.
Hvem er den kvinde? - Hvem ved?
Hun var her, da du snakkede med dem fra Minnesota om Sinclair Lewis.
Jeg lagde ikke mærke til hende. - Hun lagde mærke til dig.
Hun slugte hvert et ord, du sagde.
Og da du gik, gik hun også. - Hvad laver hun nu?
Beundrer dig som en præmietyr. - Jeg må væk.
Der er en dør over for toilettet.
Er alt i orden? Vil du have en mønt mere?
Nej! Nej, jeg skal lige ...
I guder! - Skat!
Jeg tog en vogn. Døren stod åben. - Det må stoppe.
"Jeg ser dem i hotellerne og parkerne og i små, grimme kirker."
"Hjemløse her, hvor årstiderne aldrig skifter."
Det er mere din stil.
Du bliver nødt til at gå nu.
Du er min skat. Jeg ved, du vil elske mig.
Måske en anden gang. Du bliver nødt til at gå nu. Jeg mener det.
Jeg ved, du væmmes ved mig. At du ved, hvad mit tøj dækker.
Ved hvad? Jeg kender ikke engang dit navn.
Vera Rivken.
På østkysten havde jeg et liv og venner, som kendte folk som Mencken.
Nu er jeg husholderske.
Jeg arbejder for en rar jødisk familie i Long Beach. Jeg er træt af det.
Og så en dag så jeg dig. På Solomon's .
Og jeg hørte dig tale.
Så gik jeg ned og købte din historie og læste den.
Og så følte jeg, at du ville kunne se på mig -
og se den, jeg virkelig er.
Derfor fulgte jeg efter dig hjem. Hvor er jeg tåbelig. Helt umulig.
Men jeg er faktisk et godt menneske. Det er jeg altså.
Værsgo.
Hvad vil du have mig til at gøre? - Sig, jeg er som andre kvinder.
Sig, jeg er smuk. - Du er smuk.
Jeg mener det. Det er bare en fiks ide, du har.
Måske er det eftervirkninger af en omgang mæslinger eller sådan ...
De fleste mænd ville give hvad som helst ...
Lad mig vise dig noget.
Du behøver ikke at vise mig noget. - Nu skal du bare se.
Vil du binde den her op?
Du har overbevist mig.
Ja. Det tænkte jeg nok.
Du vidste alt om dem.
Skulle det være noget? Det er da ingenting.
Sig det til min mand.
Deform, vansiret ...
Frastødende.
Det sagde han.
Jeg siger, at du er smuk.
Undskyld.
Jeg er virkelig ked ad det. Jeg ved ikke, hvad jeg tænkte på.
Tag det roligt. Jeg venter udenfor, mens du ...
Tag det roligt.
Kære dreng. Jeg kunne have sagt mig selv, du havde en kæreste.
Er hun smuk? Hun er en heldig kvinde.
Er hun også sød og storsindet?
Ville hun give dig lov til at komme til Long Beach, bare i en times tid?
Jeg vågnede op med visheden om, at der var andre end Camilla.
Måske var Vera småskør, men hun var et godt menneske.
Vi havde læst de samme bøger, -
og hun værdsatte mlt arbejde. Det styrkede min selvtillid.
Nu var jeg igen Arturo Bandini, og livet var skønt. Jeg frygtede intet.
Hr. Bandini? Hallo. Bandini.
Det er mig, Sammy. Bartenderen på Columbia.
Sammy White. - Ja.
Camilla siger, du er blevet udgivet. - Nå.
Jeg overvejer at gå i den retning. - Forlægger?
Jeg vil skrive historier. Livet som bartender er ikke mig længere.
Jeg vil hellere lave noget, jeg kan gøre hvor som helst.
Som at skrive historier?
Held og lykke. - Kan du ikke give mig et par tips?
Og det tidsskrift med "Den grinende hund" ... Har du et, jeg må få?
Jeg vil gerne læse din historie.
Jeg har et her et sted.
Tak, Arturo. Jeg er meget beæret.
Som sagt kunne jeg godt bruge nogle tips.
Kan jeg gøre noget til gengæld? - Du har vist en ide til noget.
Tja ...
Du kan vist bruge et par råd om Camilla.
Det er pænt af dig, men jeg har styr på det.
Javel.
Du ved, man siger jo, at alle heste kan tæmmes, -
men alle ryttere kan også smides af. Hun er en vild, lille pony.
Og så har hun en hård mund. - Interessant ordvalg.
Du er for flink ved hende. - For flink?
Du forstår ikke mexicanske kvinder. - Ikke to mexicanske kvinder er ens.
Forkert. De er som de fleste kvinder, bare i endnu højere grad.
De vil alle prøve at få overtaget, og får hun muligheden, -
vil hun smide din hvide røv af, før du overhovedet kommer i sadlen.
En hest med en hård mund kan ikke mærke bidselet.
Så stram tøjlerne.
Vis dem, hvem der bestemmer.
Rid den hårdt. Så nemt er det.
Nå, Sammy ... Du ved vist en del om heste.
Det håber jeg da. Jeg vil skrive westerns.
For øvrigt, amigo: En ridetur med Camilla er al besværet værd.
Jeg er glad for at se dig. - Hvorfor?
Godt.
Sammy sagde, du var rigtig rar.
Jeg troede ellers ikke, du kunne være rar ved nogen.
Vil du have noget? - Hvor er Sammy?
Han er taget en tur ud i ørkenen.
Han har det skidt. - Hvad er der galt med ham?
Camilla?
Tuberkulose, vistnok.
Værsgo. Du kan begynde med den her.
Har Sammy tuberkulose? - Ja. Det er ikke så rart.
Døden skal jo have en årsag.
Hvad mener du?
Han overlever ikke. - Hvor vover du?
Hvordan har dine andre kærester det? - Jeg har ingen andre.
Nå nej. Hvor ubetænksomt af mig.
Må jeg bede om regningen?
Du skylder ikke noget. Sammy giver.
Bandini.
Du behøver ikke betale for at spille smart.
Og kostede det over 50 cent, havde du ikke råd til at være det.
Meget morsomt. Skriver Sammy dine replikker?
Hvorfor skal du altid være så ond? - Ond? Mig?
Jeg er alt andet end ond.
Jeg elsker alt levende på jord. Man kan ikke være en ond, god forfatter.
Er du da det?
Er du en god forfatter? - Det finder du aldrig ud af.
Hvorfor er du så vred? - Jeg føler bare afsky.
Over for mig?
Hvorfor?
Se dig i spejlet. - Det vil jeg ikke.
Det kan jeg godt forstå.
Jeg er træt.
Vi havde travlt i dag. - Det er ikke derfor.
Det er skoene. Og al den ansigtsmaling.
Du ligner en billig amerikaner-kopi.
Dine bemærkninger keder mig.
Vi ligner da hinanden. Du er mørk med mørkt hår og sorte øjne.
Man kan ikke have sorte øjne. - Det har du.
Hvornår går du? Tænk dog lidt på Sammy.
Hvad laver du overhovedet her?
Ville du overveje at få et nyt navn? - Hvorfor?
Ville du? - Nej. Hvad kommer det dig ved?
Jeg vil ikke hedde Camilla Bandini. Det er ingen forbedring.
Hvem spurgte dig, om du ville noget som helst?
Det ville du gøre. - Nej, jeg ville ej.
Jo. - Nej.
Jo. - Nej, jeg ville ej.
Jeg kender dig som min egen hånd. Det ved jeg, du ville.
Lige efter Sammy. Ville han gøre det?
Ville Sammy fri til dig? - Hvem ved, hvad han ville gøre?
Ville Sammy White fri til Camilla Lopez?
Hvem tager sig af det? - Dig.
Jeg kender dig som min egen hånd.
Jeg synes, navnet er vigtigt.
Jeg vil have en chance her i livet.
Mine børn skal have en chance.
Du tror, du er så klog. Du vil skrive en bog og styre hele verden, ikke?
Hvad, hvis det ikke lykkes? - Det gør det. Det gør det!
Du er bog-klog. Men du er ikke klog.
Og du er ikke rig.
Og du er ikke rar.
Du er højtråbende, vred og ...
... fattig. - Hvorfor bliver du så hængende?
Kom herhen.
Hvorfor det?
Kom herhen, så skal du se. - Jeg har travlt.
Du er bange. - For hvad?
Mig.
Du er ...
... bange for at lægge dig her ved siden af mig.
Jeg er rædselsslagen.
Tag bukserne af.
Skal jeg gøre det for dig? - Tag du dine af.
Det har jeg gjort.
Hvordan ser den ud?
Godt nok.
I orden. Fin.
"Godt nok. I orden. Fin."
Tag dig sammen. En god forfatter må da kunne gøre det bedre.
Måske er du ikke så god alligevel.
Du kan hverken kneppe eller skrive.
Hold op! Hold op!
Tror du ikke, jeg kan? Hvad?
Hold op! - Tror du ikke, jeg kan?
Hold op! Hold op!
Camilla ville aldrig kunne tilgive mig. Sammy var bedre for hende.
Jeg havde ingen ret til at røre hende igen.
LONG BEACH
Du ser fantastisk ud.
Hold da op.
Nyd bare udsigten.
Sid ned.
Værsgo.
Det er dejligt koldt.
Det er ikke kærnemælk, vel?
Godt.
Elskede ...
Du er jo træt. - Lidt.
Nu har du arbejdet sent igen. - Jeg arbejdede nu ikke i går aftes.
Slemme dreng. - Der er noget, jeg skal fortælle dig.
Var du ude med din lille veninde?
Hun er ikke min lille veninde. - Elsker du hende ikke længere?
Hun elsker ikke mig. Utroligt nok. - Elsker hun dig ikke?
Hun afskyr mig som pesten. - Hvordan skulle hun kunne ...
Måske fordi jeg ydmyger hende konstant.
Det tror jeg ikke på. Du ville da ikke kunne gøre den slags.
Jeg har kaldt hende halvabe, og det var bare, da jeg var i godt humør.
Hun er mexicaner.
Åh gud.
Hvad sker der? - Gud straffer mig.
Hvad gør du ved jødiske piger?
Du må ikke slå mig.
Jeg gør dig ikke noget.
Så ville jeg have gjort det på hotellet.
Hvorfor skulle jeg gøre dig noget? Jeg elsker dig jo ikke engang.
Hvorfor kom du?
Jeg ville bare gøre en eller anden lykkelig.
Undskyld. Må jeg få min frakke? - Er det derfor, du er ond ved hende?
Fordi du ikke kan gøre hende lykkelig?
Det er altid hende, der begynder.
Hvordan? Hvad siger hun? - Det er ikke så meget det.
Hvad gør hun så?
Nogle gange går hun gennem rummet.
Det er da provokerende.
Serverer en kop kaffe i en ny, hvid uniform. Så kan det ikke blive værre.
Hun er perfekt. Ligesom vejret.
Vind og tåge, eukalyptus ...
Støvet solskin. Det perfekte sted at bo.
Og så kommer vi rendende. Vi graver efter guld, laver film, -
bygger lurvede hoteller og laver beskidte veje.
Vi kommer ikke engang for at bo her. Vi laver bare rav i den -
og tager, hvad vi kan få fat i.
Det her er hendes hjem. Hvis Gud ellers var venligt stemt, -
ville han sende os til Helvede og lade hendes hjem være, som det var.
Uberørt og perfekt. Ligesom hende.
Når du fortæller hende ... - Det gør jeg ikke.
Det ville lyde som en fornærmelse.
Alt, jeg siger, kommer til at lyde som en fornærmelse.
Så sig det til mig. - Hvorfor?
Lad, som om jeg er hende. Jeg skal nok tro på dig.
Jeg ville gerne, men ...
Jeg er ...
... prinsesse Camilla.
Og hele dette smukke land tilhører mig.
Her er ingen amerikanere. Ingen Los Angeles. Kun mig.
Og ørkenen og bjergene og havet.
Og ... Og så ...
Så kommer jeg. - Og så kommer du.
Og du er? - Mig selv. Arturo Bandini.
Forfatteren. Al Jordens visdom er kommet hertil for min skyld.
Men jeg er stolt. Og jeg står imod -
og imod og imod.
Indtil du er alt for uimodståelig.
Din magt er fuldstændig overvældende.
Du erobrer mig.
Du er som en stor conquistador.
Du er som Cortez. - I en italiensk udgave.
Hvor er du sød.
Han passerer de uendelige rækker af telte og kunder, -
der ivrigt køber fornøjelser. Der er mænd i matrostøj, -
piger i badetøj. Unge og gamle, syge og raske ...
Bandini ynkede deres sølle krav til livet, men beundrede deres mod.
Han elskedejo alt levende på jord. Han vidste, hvad de vidste:
At deres solbeskinnede plet blot var en håndfuld støv.
Vi er her jo kun et begrænset stykke tid.
Og bagefter er vi et andet sted.
Forsvundne som en glemt drøm.
Selv dig, Mencken.
Lejlighed nummer 201, Martine Wellesley?
Herovre.
202, Vera Rivken?
Vera Rivken?
Jeg har hende. Hun er herovre.
Død.
Tak, fordi du lytter til KFOX. Klokken er 16.35.
De fleste skader ved gårsdagensjordskælv -
ses i områderne ved Long Beach og Huntington Park.
Der er over 100 døde og endnu flere tilskadekomne.
Los Angeles' centrum, der ligger 40 kilometer derfra, slap lettere.
Jeg besluttede at give Vera mere liv end det, hun havde fået.
"På postkassen stod der Doris Slotkin."
"Hun boede på Long Beach Pike over for pariserhjulet og rutsjebanen."
"Hendes mørke øjne skinnede af whisky. "
Hun var desperat. Jeg fandt snart ud af hvorfor.
Hvad er der?
Skriver du endnu et mesterværk?
Jeg skriver.
Der ligger et anbefalet brev til dig på posthuset.
Jeg lægger sedlen her. Husk det nu.
Hvordan går det? - Det går.
Fortsæt sådan.
Ellers ender du med at dø i Los Angeles som alle os andre.
Kære hr. Bandini. Jeg vil nødigt publicere Deres historie endnu.
Tråden kommer fra et større nøgle, end De har økonomi til at optrevle.
Brug derfor vedlagte 250 dollar til at følge tråden til vejs ende.
De skulle række til en hel roman. Ærbødigst, H.L. Mencken.
Jeg havde aldrig skrevet mere end ti sider ad gangen.
Og nu bad Mencken mig om at skrive en hel roman.
Hvordan skullejeg gribe det an?
Hvem er det? - Det er mig.
Jeg kom ind gennem vinduet. Jeg håber ikke, det gør noget.
Slet ikke. Det lyder sjovt.
Jeg vil gerne ind gennem døren. Hvad siger du til det?
Lad, som om du er hjemme.
Hvad vil du? - Jeg ville besøge dig.
Det skulle man ikke tro, hvad? Lad være med at tænde ...
Hvem har slået dig? - Ikke nogen.
Det var et biluheld.
Kørte Sammy den anden bil? - Vær sød at slukke lyset.
Jeg ved ikke, hvor jeg skal gå hen. - Du behøver ikke at gå.
Jeg er træt.
Jeg er træt. Jeg er så træt.
Hvorfor gjorde han det?
Han sagde, jeg selv bad om det.
Gjorde du det?
Måske.
Måske ikke.
Det siger de altid, når de er onde ved en.
Arturo?
Hvor skal du hen? - Hvor skal du hen?
Laguna. - Kan du låne mig et par dollar?
Jeg sender dem til dig, når jeg får mit arbejde tilbage.
Jeg tænkte, du måske gerne ville med.
Nå? Hvorfor?
Du trænger vist til at slappe lidt af. Gå en tur på stranden.
Er det det hele? - Er det ikke nok?
Så må du selv om det.
Jeg henter nøglerne til huset.
Det mexicanske skidt kan få dig smidt ud af landet.
Du må ikke snige dig sådan ind på folk.
Jeg er ikke noget vrag. Jeg ryger det kun indimellem, når jeg er træt.
Smid det væk. - Det generer mig ikke.
Det generer mig. Smid det væk. - Foran alle de mennesker?
Generer det dig nu pludselig?
Lov mig, du holder op.
På æresord. - Sværg ved Gud.
Jeg sværger ved Gud.
Hold da op!
Sikke et sted.
Jeg vidste, du ville synes om det. - Nej, du gjorde ej.
Ingen er så forudsigelig. - Det er du.
Du elsker alt, der er hvidt.
Din lede italienerfryns. - Ja.
Jeg tænkte nok, du ville sige noget i den stil.
Driller du?
Ja, du gør.
Hjælp mig op.
HVALPE SÆLGES
Sådan. Sådan, ja, Willie.
Sådan.
Hvor meget? - Du skal med hjem!
Han tror, han bliver angrebet. Havet er ude efter ham.
Sig, jeg ved, hvad han mener.
Arturo?
Arturo, hvad laver du? - Øjeblik, gutter.
Tag tøj på, og kom med. - Nej. Hvorfor?
Så er vi lige mange. - Hvad mener du?
Vi spiller. Dig på det ene hold, mig på det andet.
Er du tosset? Med en flok japanere? - De ville heller ikke spille med dig.
Hvorfor? Fordi jeg er mexicaner? - Værre endnu.
Fordi du er en pige.
Camilla? Camilla?
Hvad? - Du må hellere tage bukser på.
Til mig!
Tak.
Hvad skriver du om? - En pige.
Er hun mexicansk?
Jødisk. For tiden. - Skifter hun religion?
Nej. Men der kan jo være flere piger i historien.
Hvorfor er jeg her?
Er det, fordi du har ondt af mig?
Nej.
Hvilke følelser har du så?
Efter alt, der er sket, kan du ikke forestille dig at gå i seng med mig.
Er det sådan, det er? - Det kan jeg nu godt.
Jeg har faktisk forestillet mig det.
Jeg er ikke sikker på, jeg bryder mig om det.
Hvorfor ikke? Jeg kunne godt lide det.
Fordi det, du forestiller dig, måske er bedre end den ægte vare.
Så god en forfatter er jeg heller ikke.
Nå, men ...
Jeg synes, du skulle gemme fantasien til dit arbejde.
Hvorfor spilde den på mig, når det ikke er nødvendigt?
Kom med i seng, Arturo.
Beder du mig om det?
Vil du ikke nok?
Har du det godt? - Har du det godt?
Ja.
Du må ikke give slip. Du må aldrig give slip på mig.
Jeg har aldrig før fået morgenmad på sengen.
Jeg har faktisk aldrig før fået serveret morgenmad.
Hvad er det? - Luk den op.
ARBEJDSHÆFTE FOR IMMIGRANTER
ANGUS BLIVER VÆK
En hundehistorie mere. - Nej, du skal lære at læse.
Og du skal være amerikansk statsborger.
"Angus bliver væk."
Den ligner Willie.
"Da det blev vinter, blev Angus træt af den samme gamle gård -
og det samme gamle hus og den samme gamle kat -
og alle de samme gamle ting, han kendte så godt."
Sikke en elendig historie. - Giv den nu en chance,
"Angus var nysgerrig efter at se noget andet."
Katten er ked af, at han tager af sted.
"Hvilke ..." -"Hvilke ..." Godt.
" ... slags dyr og biler der fandtes -
og den slags."
Flagets farver? - Rødt, hvidt og blåt.
Hvor mange stjerner? - 48.
"Der gik han på den brede vej. 'Vuf,'sagde de andre hunde."
I Mexico siger hundene: "Wauv, wauw."
"Vi anser det for selvindlysende, at alle er skabt ..."
" ... lige."
" ... og at de af deres skaber har fået visse ..."
" ... rettigheder."
"Angus og den ..."
" ... anden hund -
løb sammen hen ad den bratte ..."
"Brede." -" ... brede vej."
" ... heriblandt retten til liv, frihed og stræben efter ..."
" ... lykke." - Nemlig.
"Rundt om hjørnet ..."
" ... løb Angus."
Hvad betyder det?
"Stræben efter lykke" ?
At man må gøre det, der gør en lykkelig.
Hvad er det? - Hvad er hvad?
Lykken.
" 'Huf, huf,' sagde ..." - Nej, der er ikke noget f.
" 'Hu, hu,' sagde øjnene, og Angus løb hen til sit hus, -
men så kom sneen."
Har du det godt? - Ja.
"Så kom sneen, og Angus krøb ind i en hule, -
og han ventede og ventede, indtil ..."
Hvad betyder lykken for dig? Ved du det overhovedet?
Ja.
At man kan bo et trygt sted.
Og forelske sig i den, man har lyst til, uden at skamme sig over det.
" ... fra dør til dør til dør, -
indtil Angus endelig kom tilbage -
til den samme gamle gård og det samme gamle hus -
og den samme gamle kat og alle de samme gamle ting, -
han kendte så godt."
Det var det.
Nå? Hvordan gik det?
Hvad siger du til at komme lidt væk herfra i morgen?
Hvad mener du? - Tage ind til byen. Se en film.
Hvad så med Willie? - Hvad med ham?
Han har aldrig været alene. Hvad, hvis han løber væk?
Som Angus? Vi lukker ham inde her i huset. Han skal nok klare sig.
Jeg vil ikke af sted.
Hvorfor ikke? - Jeg er der, hvor jeg gerne vil være.
Vi må jo tage et andet sted hen på et tidspunkt.
Pengene slipper op. Sikkert før jeg får gjort bogen færdig.
Skriv hurtigere. Du kan købe huset, og så behøver vi ikke rejse.
Jeg skriver 2.000 ord om dagen. Jeg kan ikke skrive hurtigere.
Jeg vil ikke være mexicaneren, der er ude med en hvid fyr.
Alle vil se efter mig.
Folk vil altid se efter dig.
Ikke fordi du er mexicaner, eller fordi du er ude med mig.
Jeg vil ikke af sted.
Jeg er ikke klar til det.
Hvad?
Du læser ikke i bogen. - Selvfølgelig gør jeg det.
Nej, du gør ej. - Jo.
Hvorfor vender den så på hovedet?
Hvor har du fundet det? - Jeg ville så gerne læse det.
Det er noget møg. Det er ikke en del af bogen.
Hvad står der? Kom nu. Hvad står der?
"Da jeg var dreng og boede i Colorado, var det Smith, Parker og Jones, -
der kaldte mig 'spaghettignasker' og 'halvabe'."
"Deres børn sårede mig, ligesom jeg sårer dig."
Møg.
Jeg synes, det skal med i bogen.
Jeg skal nok tage med ind til byen, hvis du gerne vil have det.
Gå i biografen.
Det lyder godt.
Du er jo virkelig bange. - Selvfølgelig er jeg det.
Hvorfor?
Det er første gang, vi skal ud sammen.
Er alt i orden?
Jeg har det fint.
Jeg er næsten klar. Jeg har det fint.
Vær så artig. - Tak.
Nej, lad være med det.
Fortsæt bare. Men lov mig, at Ezra ikke hører det.
Bare rolig.
Barbara.
Barbara! - Mit navn er Joan Grey.
Få så noget tøj på. - Jeg har tøj på.
Barbara er ikke med i showet. - Ikke?
Du bad mig da komme. Jeg er med i showet, og jeg bliver her.
Måske har din far ret. - Så nu vil du ikke have mig her?
Er jeg ikke god nok til dig?
Så er det nok. Tag tøj på. - Jeg er ligeglad med jer.
Jeg er fri, hvid og 21. Hvis du fyrer mig, finder jeg et andet show.
Vent, til Ezra og Matilda hører det her. Jeg er færdig.
Nej, du ...
Camilla? Har du det godt? - Ja.
Hvorfor ...
... varer det så længe?
Der er ikke noget.
Hør ...
Lad os gå.
Eller vil du gerne se resten af filmen?
Jeg har set nok. - Godt.
Er der noget galt? Ud over det åbenlyse.
Hvad er det åbenlyse? - At du blev ked ad det ligesom mig.
Jeg blev da ked ad det. - Jeg overreagerede nok.
Det gør man jo nogle gange. - Hvad laver du? Giv mig den.
For pokker! Du slår os ihjel. - Giv slip.
Du har gjort det hele tiden, ikke? Du lovede.
Du kunne sværge på en stak bibler, men det der betyder mere for dig.
Det er jo ikke det. Det er mig. - Hvad mener du?
Hvad ellers? Jeg kunne mærke det i biografen.
Du er flov over at blive set med mig. Du kalder mig smuk derhjemme, -
men alligevel skammer du dig over at blive set med mig.
Du skammer dig over at elske mig. - Nej!
Bevis det. - Hvordan?
Gift dig med mig.
Der kan du selv se. Det vil aldrig ske.
Og ved du hvorfor? Fordi du skammer dig over at være italiener.
Havde det ikke været min marihuana, var det noget andet.
Tag hjem, Arturo.
Tag hjem, og skål for liv, frihed og stræben efter lykke.
Camilla!
Willie?
Jeg måtte væk derfra.
Jeg købte en Ford for noget af mit forskud for bogen.
Camilla? Hun har sagt op.
Hvor tog hun hen? - Aner det ikke. Hun er flyttet.
Jeg var ikke mere heldig i LA. Jeg ledte efter hende overalt, -
og alle ansigter lignede mit eget. Lukkede, bekymrede, fortabte.
Blodløse ansigter, ansigter som oprevne blomster, der visner.
Hr. Bandini?
Kære hr. Bandini. Det går ikke længere så godt her i Pearblossom.
Jeg har det skidt, og den mexicanske pige bliver mere og mere syg.
Du må hellere hente hende, før hun kradser af.
Hvor er Sammy?
Jeg gav ham 30 dollar og bad ham smutte.
Hvorfor? Savner du ham?
Jeg klarer det nok.
Hvad er det, du har med? - Det ved du godt.
Du skal med tilbage til LA. - Jeg skal ingen steder med dig.
Hvorfor skulle jeg det? Så hoverer du bare til mig.
Det hedder "hovere over" . - Der kan du bare se.
Du kom bare for at minde mig om mit mindreværd.
Nu er jeg ikke bare en dum mexicaner, men også en syg mexicaner.
Nyd det.
Jeg er her, fordi ...
... jeg elsker dig.
Jeg vil giftes med dig.
Hvad sagde du? - Jeg vil giftes med dig.
Hold da kæft.
Jeg kan huske første gang, du kom ind på caféen.
Du gjorde mig så vred. - Du er altid vred på et eller andet.
Hvad?
Verden, for eksempel.
Jeg minder dig hele tiden om, hvor vred du er.
Det er, fordi du ser ud, som du gør.
Hvordan ser jeg da ud?
Smuk.
Første gang jeg så dig, tænkte jeg, at jeg ikke var god nok til dig, -
uanset hvad jeg så gjorde.
Kom her.
Jeg elsker dig.
Fra den allerførste gang, du så mig?
Nej.
Du voksede inden i mig.
"Den voksede" . "Kærligheden voksede" .
Nej, du voksede inden i mig. Som et lille barn.
Arturo ...
Ja, Camilla?
For fremtiden ...
... må du prøve at være lidt sødere ved folk, når du møder dem.
Førstehåndsindtryk er meget vigtige. Prøv at skabe et godt et.
Det gør alting nemmere. - Jeg er med.
Camilla Bandini.
Det kunne jeg vist godt vænne mig til.
Du må aldrig give slip på mig. Aldrig.
Nu skal du til lægen.
Camilla?
"Da jeg var dreng og boede i Colorado, var det Smith, Parker og Jones, -
der kaldte mig 'spaghettignasker' og 'halvabe'."
"Deres børn sårede mig, ligesom jeg sårer dig."
"De sårede mig så dybt, atjeg aldrig kan blive en af dem."
"Jeg tyede til bøgerne, søgte ind i mig selv, flygtede fra byen -
og ind i dit hjem og dit liv."
"Og indimellem, når jeg ser deres ansigter herude ..."
" ... de samme lukkede ansigter, jeg kender fra min fødeby, -
så er jeg glad for, at de er her for at dø i solen."
"De hader mig og min far og farfar, men de er gamle, og jeg er ung -
og fuld af håb og kærlighed til mit land og mine øjeblikke."
"Og da jeg kaldte dig 'halvabe' var det ikke mit hjertes tale, -
men det gamle sårs. Og jeg skammer mig over det frygtelige, jeg gjorde."
TIL CAMILLA LOPEZ KÆRLIG HILSEN ARTURO BANDINI